MOSFILM
LEV TOLSTOJ
KRIG OCH FRED
PIERRE BEZUCHOV
Regi: Sergej BONDARTJUK
Manus: Sergej BONDARTJUK, Vasilij SOLOVJEV
Foto: Anatolij PETRITZKIJ
Konstnärlig ledning: Michail BOGDANOV, Gennadij MIASNIKOV
Musik: Viatjeslav OVTJINNIKOV
Ljud: Jurij MICHAILOV
Svensk översättning: Annelie Schlaug
I rollerna:
Pierre Bezuchov - S. BONDARTJUK Natasha Rostova - L. SAVELIEVA
Andrej Bolkonskij - Viatjeslav TICHONOV
Ilja Andrejevitj Rostov - V. STANITZIN
Grevinnan Rostova - K. GOLOVKO Pjotr Rostov - S. ERMILOV
Sonja - I.GUBANOVA Furstinnan Maria - A. SCHURANOVA
Nikoloschka - A. SEMIN Furst Vasilij - B. SMIRNOV
Scherer - A. STEPANOVA
Kutuzov - B. ZACHAVA Karatajev - M. CHRABROV
Denisov - N. RYBNIKOV Tichon Tjerbatij - S. TJEKAN
Napoleon - V. STRSJELTJIK
Ramballe - JEAN-CLAUDE BALLARD Morel - J. MILLIARE
Davo - B. MOLTJANOV Loriston - L. POLJAKOV
Frågan på grund av vilken jag sammankallat er, är rent militär
Frågan lyder:
Rysslands räddning återfinns i armén.
Vilket är att föredra - att riskera förlora både armén och
Moskva, eller att lämna Moskva utan försvar?
Jag skulle vilja höra er åsikt i denna fråga.
Jag anser att spelet ännu inte är förlorat.
Enda sättet att rädda den heliga huvudstaden
är att gå till anfall mot fienden.
Harjag så beslutat låta Moskva utlämnas åt Napoleon?
När gjorde jag väl det?
När avgjordes denna fruktansvärda fråga?
Han förfärades vid tanken på den order som måste ges.
Ja, mina herrar...
Det verkar som att det måste bli jag som betalar för kalaset.
Mina herrar, jag har hört era åsikter.
Några av er kommer inte att vara ense med mig, men jag...
Med stöd i den maktjag fått av tsaren och fosterlandet,
gerjag order om återtåg.
Jag hade inte väntat mig detta.
Ers höghet behöver vila.
Men vi får allt se!
De ska få äta hästkött, precis som turkarna!
De ska få, bara...
Sent en kväll i september
gavs order om de ryska truppernas återtåg
genom Moskva, längs Rjazanvägen.
Vet du, min kära, jag ville säga dig att...
Grevinnan lilla, det kom en officer till mig.
Man ber om vagnar till de sårade.
Töm vagnarna och gör plats åt de sårade!
Ställ packningen i förrådet och lämna alla vagnar till dem!
Befaller ni att låta kusken gå?
Ja. Gerasim, jag ber dig göra som jag säger...
Befaller ni att maten serveras? - Nej.
Jag behöver bondekläder och en pistol.
- Vems kalesch är det där? - Det är den sårade fursten.
Ja men vilken furste?
Vår förre fästman, furst Bolkonskij. Han är visst döende.
Gud hjälpe oss.
Titta, det är han!
Det ärju Bezuchov.
Pjotr Kirillovitj, kom! Vi kände nog igen er!
Men hur är det med er?
- Har något hänt er? - Om något hänt?
Fråga mig inte.
- Stannar ni i Moskva? - Ja, jag stannar.
Adjö.
Om jag ändå vore man, då kunde jag stanna här med er!
Mamma, låt mig stanna!
- Ni var med vid slaget? - Ja.
Imorgon blir det strid igen.
- Men vad är det med er? - Fråga mig inte...
Jag vet inte själv. Det är fruktansvärda tider.
Adjö!
Det tycktes honom plötsligt som om allt var slut.
Som om allt rasat samman
och att inget mer väntade, att ingen utväg fanns.
Här ligger hon, denna heliga huvudstad.
Hon ligger för mina fötter och bävar inför sitt öde.
En sällsam, vacker, storslagen stad.
Men varför dröjer dess deputanter så länge?
Till vapen!
Ser du?!
De kommer! Fyra stycken till häst!
Herrn inte vara hemma. Jag inte förstå.
Jag inte...
Då går vi till verket!
- Är ni sårad? - Jag tror inte det.
Det här ska du få betala för!
Förlåt honom. Han är berusad.
Ni har räddat mitt liv. Ni är fransman?
Kapten Ramballe.
- Jag är ryss. - Det kan ni försöka lura i någon annan.
Vad ska man göra med människan? Jag förlåter honom.
Vad heter ni i förnamn?
Monsieur Pierre? Det är allt jag vill veta.
Jag ska be för er.
Jag hade redan nog av kulor i kroppen.
En från Wagram, två från Smolensk.
Och den i benet - det är från Moskva.
Det var för härligt! Vi fick arbeta hårt mot er.
Jag var där.
Verkligen? Så mycket bättre.
Ni är en modig fiende. Härligt folk!
Så ni är också soldat, broder! Så mycket bättre monsieur Pierre
Är det sant att alla kvinnor rest från Moskva?
Vad var de rädda för?
Skulle inte de franska damerna lämna Paris om ryssarna kom?
- Vilket skämt! Men Paris... - Paris, världens huvudstad.
Vodka! ...Paris, det är Talma, det är le Duchesnois,
Pottier, Sorbonne, boulevarderna.
Men låt oss återgå till damerna.
De ska visst vara fantastiskt vackra här.
Vi har tagit Wien, Berlin, Rom,
Neapel, Madrid, Warszawa.
Man fruktar oss, men älskar oss på samma gång. Och kejsaren...
Kejsaren?
Han är historiens och framtidens störste man.
Är han i Moskva?
Nej, han gör sitt intåg imorgon.
Men är ni ledsen?
Morel, värm upp en butelj till åt oss!
- Det är längre bort än Mytischi. - Det måste vara Moskva.
Mytischi ligger där borta, men det här är på andra sidan.
Ja man ser hur det flammar.
Det är i Moskva det brinner.
Så fruktansvärt! Jag tror hela Moskva brinner.
Vilket fruktansvärt sken!
Natasha, titta det syns från fönstret.
Titta så fruktansvärt det brinner.
Vad brinner? Ja, Moskva...
- Har du inte sett det? - Jo, visst harjag sett det.
Man hade sagt till Natasha att furst Andrej reste med dem,
att hon inte fick träffa honom,
att han var svårt sårad, men inte svävade i livsfara.
Hon trodde inte på det man sa henne,
och hon slutade ställa frågor, då hon var övertygad om
att man ändå inte skulle berätta mer.
Du skakarju. Du borde gå och lägga dig.
Ja, visst, jag går och lägger mig nu.
- Lägg dig i min säng. - Nej, mamma, jag ligger på golvet.
Mamma!
Ni? Så underbart!
- Förlåt! - Jag älskar er.
- Förlåt. - Förlåt för vad?
Förlåt mig för det som jag har gjort.
Jag älskar dig innerligare än någonsin.
Pierre måste stanna i Moskva utan att yppa sitt namn.
Han måste döda Napoleon.
Han måste befria Europa från olycka eller själv dö.
Hon har blivit innebränd!
Käre, snälle, min flicka blev kvar!
Min flicka brinner inne!
Det brann hos grannarna och så spred det sig till oss.
Vi rusade ut hit, tog allt vi kunde rädda.
Min Katja var inte med!
Var blev hon kvar?
Käre, snälle...
Anisja, din otäcka jänta, gå och visa vägen!
Visa vägen, så gårjag...
Hon blev kvar...
Vi tar den här vägen genom gränden.
Vilket hus är ert?
Där är det, det var vårt. Hon har brunnit inne!
Min lilla skatt!
Kära hjärtanes!
Har ni inte sett något barn i huset?
Jag hörde något gnälla i trädgården.
Det kanske är hans.
Jaså en flicka. Desto bättre.
Vi ärju alla människor.
Har han tappat bort någon? Är ni adlig?
Vems barn är det?
Här satt en kvinna med sina barn. Vart tog hon vägen?
Det måste ha varit Anferovs.
Anferovs gav sig av i morse. Det var Maria Nikolajevna.
Han säger att det var en kvinna. Maria Nikolajevna är en dam.
Maria Nikolajevna är här. De sprang in i trädgården.
Ta barnet och ge till dem.
Låt damen vara!
Löjtnant, han har en dolk!
Arrestera honom!
Han ser ut som en som anlägger bränder.
Vännen min! Flickan då?
Vad görjag av henne om hon inte är deras?
Vad vill hon?
Hon kommer med min dotter, som jag räddat ur elden.
Adjö.
"Allernådigaste härskare och tsar...''
Livet i Petersburg gick sin gilla gång.
l den lugna praktfullheten återspeglades
livets bekymmer endast skenbart.
Det var svårt att här få en uppfattning om
den fara och de svårigheter
som det ryska folket befann sig i.
Denna afton hos Scherer läste man upp det brev som
skrivits inför överlämnandet av Sergijs helgonbild till tsaren.
"Låt den skamlöse Goliat från Frankrike
hemsöka Ryssland med sina dödsbringande faror.
Den ryske Davids slunga - en tro...''
En annan nyhet var grevinnan Bezuchovas oväntade död.
"...mina tynande krafter hindrar mig från
att njuta er anblick...''
Vad är ni för en?
Jag känner den där karln.
Ni kan inte känna mig, general. Jag har aldrig sett er.
Det är en rysk spion.
Nej, ers höghet!
Ni kan inte känna igen mig. Jag har varit i Moskva hela tiden.
- Ert namn? - Bezuchov.
Vad bevisar att ni inte ljuger?
Hur bevisar ni för mig att ni talar sanning?
Herr Ramballe, kapten för trettonde regementet, känner mig
- Ni är inte den ni ger er ut för att vara. - Ers höghet!
För ut honom.
Ers höghet, vad gör vi med honom?
Ja, det ärju självklart.
l kejsarens namn, har den
...dömts till döden
genom arkebusering.
Vem är det som dömer, vem berövar mig livet,
alla mina minnen, sökanden, önskningar,
förhoppningar, tankar?
De lider alla liksom jag.
Vem är det som gör detta?
Ingen. Ordningen. Omständigheterna.
Ta inte tjockisen.
Nej, nej...
Har ni måst se mycket, herrn?
Sörj inte, vännen. Lidandet förgår, livet består.
Så är det, min vän.
- Är du soldat? - Soldat vid Apsjeronskij-regementet.
Höll på att dö i feber.
Vi visste ingenting.
Jaså din spjuver, du kom. Hon kommer ihåg!
Ät, herrn.
Soppan till middagen var tunn. Men potatisen är inte illa.
Men gör du så där? Så här.
Man äter så här.
Potatisen är inte illa.
Varför skjöt man de stackarna?
Den siste var bara kring tjugo år.
Synd och skam.
Har du varit här länge?
De tog mig från sjukhuset i Moskva i söndags.
Mitt namn är Platon, Platon Karatajev.
l tjänsten kallades jag "gode falken''.
Har du det ledsamt här?
Hur skulle jag inte kunna ha det ledsamt?
Hur kan man låta bli att vara ledsen när man ser detta?
Masken gnager kålen, men dör snart själv.
Vad var det du sa?
Jag säger att människan spår men Gud rår.
Du vill väl kanske sova?
Jaså du din spjuver. Har du det varmt här?
A att få sova som en stock och vakna som en pigg mört.
Furst Andrej inte bara visste att han skulle dö;
han kände att han var döende,
att halva hans jag redan dött.
Detta var den själsliga kampen mellan liv och död
där döden segrade.
Utan oro väntade han på det som förestod;
det ödesdigra, eviga,
okända och fjärran.
Ni sover inte?
Nej.
Jag har legat och sett på er länge.
Natasha...
Jag älskar er för mycket.
Mer än allt i hela världen.
Och jag... Varför för mycket?
För mycket?
Vad tror ni innerst inne
- Kommerjag att leva? - Jag är övertygad om det.
Vad det är skönt.
Men ni harju inte sovit.
Försök att somna, jag ber.
Ja, det är döden.
Jag dog - och jag vaknade.
Ja, döden är ett uppvaknande.
Goddag, Marie.
Så du har lyckats ta dig hit?
Och du tog med dig Nikolaj?
Är det Nikolaj du tänker på?
Gråt inte här.
Om jag skulle ta initiativet till en kompromiss,
skulle jag bli förbannad av eftervärlden.
Och det hur kompromissen än såg ut.
En sådan vilja har folket.
Det bad om fred, men fick antingen ett negativt svar
eller inget svar alls.
Kutuzov var fullt och fast övertygad om
att slaget vid Borodino,
där han och alla ryssar uppbjudit alla sina krafter,
nödvändigtvis varit dödligt sårande.
Men det behövdes bevis.
Från Dochturov, Alexej Petrovitj...
Kom närmare.
Vad kommer du med för nyheter?
Har Napoleon lämnat Moskva? Är det sant?
Napoleon har lämnat Moskva, Ers höghet.
Hans förtrupper är i Fominskoe.
Herre min skapare!
Du har hört vår bön.
Ryssland är räddat.
Jaså du har kommit hit? Och Plat...
Man började leta. Var fanns gubben som oskyldigt
och orättvist fått lida?
Gud hade redan förlåtit honom. Han hade dött.
Sådant är livet!
Så är det med Karatajev. Så flödade han över och försvann.
Det är så enkelt och klart. Var- för förstod jag inte det förut?
Livet är allt.
Soldaten släppte inte fram mig.
Man grep mig, låste in mig. Man håller mig fången.
Vem? Mig!
Mig! Min odödliga själ!
Och allt detta är mitt!
Och allt detta är i mig! Och allt detta ärjag!
Från generalen. Ursäkta att det är lite vått.
Är det en fånge? Fårjag prata med honom?
Rostov! Petja! Varför sa du inte vem du var?
Gör det något om jag stannar hos er?
Jag harju order att ta reda på allt, och då fårjag väl det?
Låt mig bara få vara med om det viktigaste.
- Jag vill... - ...det viktigaste.
Ge mig bara ett kommando.
Det är väl inget besvär?
- Behöver ni en kniv? - Det är en bra kniv.
Behåll den. Jag har flera stycken.
Jag glömde alldeles...
Jag har russin. De är verkligen fina, utan kärnor.
Jag köpte tio funt. Jag tycker så mycket om sötsaker
Ät, mina herrar.
Behöver ni inte en kaffepanna? Jag köpte den hos marketentaren.
Han har riktigt fina saker. Och inte minst är han hederlig.
Jag ska absolut skicka hit honom.
Kan man kalla hit pojken som togs tillfånga?
Kan man kanske ge honom något att äta?
Ja, den pojkstackarn. Kalla hit honom!
- Jag hämtar honom. - Han heter Vincent.
A så bra!
Det är sannerligen rostovska tag.
Ja Karabach, imorgon ska vi göra nytta för oss.
Men sover inte herrn?
Ah, är det inte Lichatjev du heter?
Jag är van att inte sova före ett slag.
Är inte flintorna i pistolerna slitna?
Nej.
Jag tog med mig några. Ta du.
Endel slarvar när de förbereder sig, men då får de ångra sig.
Ni har alldeles rätt.
Vill du vara vänlig och slipa min sabel? Den har blivit slö.
- Går det bra? - Ja, varför inte.
- Sover karlarna? - Endel sover, andra inte.
Och pojken? Fransosen, Vincent.
Vesennij? Han la sig i höet.
Det här måste vara en dröm.
Färdig, ers välborenhet.
Nu kan ni klyva en fransos i två delar.
Jag ber dig lyda och hålla dig i skinnet.
Signal!
Vi tar en omväg. Vänta på infanteriet.
Vänta! Hurra!
- Färdig! - Död!
Petja!!!
Min son! Nej, det är inte sant.
Natasha, det är lögn.
Gå er väg! Det är lögn!
- Mamma lilla, kära mamma. - Det är inte sant. Nej.
Lilla mamma, min vän...
Det är inte sant. Nej, nej, nej...
Natasha, älskar du mig?
Du säger mig hela sanningen?
Mamma!
Napoleon lämnade sin armé och reste själv till Paris
under namnet prins Vintjenski.
Soldater! Vi håller Våra löften.
Vi önskar att ni såg er kejsare,
i all sin glans och storhet
- en värdig herre över världens främsta folk!
Soldater! Genom er styrka har den tillintetgjorts,
som tänkte förgripa sig på Vår krona.
Denna krona gavs till Oss av Gud.
Ve den som försöker röra den!
Nu krävs av er - inte försvar av egna gränser -
men krig på fientlig mark.
Soldater! Det var i era namn Vi talade
när Vi lovade den franska nationen världen.
Ni har erövrat många länder.
Soldater! Ni önskar gå ärans väg hem, och
till fosterlandet kommer vi
endast genom triumfens portar!
Soldater! Segern ligger i era händer!
Den ska ge oss rikedom i överflöd och
ett snart återtågande till Frankrike.
Handla så, som ni handlade i Austerlitz,
i Vitebsk, Smolensk,
och eftervärlden ska med stolthet säga om er:
Han deltog i det stora slaget vid Moskva!
Saligt är det folk som i prövningens stund
utan att ifrågasätta hur det ska gå till väga,
tar upp första tillgängliga knölpåk och slår,
tills hämnden och vreden
övergår till medlidande.
Han säger att han är kapten Ramballes kalfaktor.
- Han behöver få värma sig. - Låt officeren komma under tak.
Kära mina vänner!
Vilka hyggliga människor!
Sjung, vetjag.
Sjung, så lärjag mig melodin.
De ärju människor de också.
Tisteln växer också på sin rot.
Min Gud, så stjärnklart det är.
Det betyder att det blir ett gott år.
Sänk den, sänk den lägre.
Så därja. Hurra, gossar!
Jag tackar er alla för en svår och trogen tjänst!
Segern är fullkomlig och Ryssland ska inte glömma er!
Er ära är evig!
Ni förstår, jag vet att ni har det svårt.
Men vad kan man göra? Håll ut - det är snart över.
Vi får vila när vi följt våra gäster ut.
Ni har det svårt, men vi är trots allt hemma, medan de...
Ser ni, hur det är fatt med dem?
De har det värre än den ömkligaste tiggare.
Medan de var starka, beklagade vi inte oss själva,
men nu kan vi beklaga dem.
Också de är människor. Är det inte så, gossar?
Men å andra sidan - vem har bett dem att komma hit?
Den som gett sig in i leken, får leken tåla.
Först nu kunde Pierre inte bara förstå,
utan känna,
att människan är skapad för att vara lycklig.
Med tillfredsställelse begrundade han
det som omgav honom. Och det han såg var
det evigt föränderliga, evigt stora och föränderliga livet.
Ja så träffas vi så igen.
Han talade mycket om er också den sista tiden.
Jag blev så glad närjag hörde att ni räddats.
Det var den enda glada nyheten på länge.
Ni förstår, jag visste ingenting om honom.
Jag antog att han var dödad.
Alltjag fick veta, fick jag veta i andra hand.
Jag visste bara att han kom till Rostovs.
Vilket öde!
Känner ni verkligen inte igen henne?
Vore jag en annan än den jag är,
vore jag den vackraste, klokaste och bästa bland människor,
och vore jag fri, då skulle jag i detta nu
gå ned på mina knän och be om er hand och er kärlek.
Var hälsad hela världen!
Jag föreslår att alla de som älskar det goda
fattar varandras händer och gemensamt tågar
under den aktiva godhetens fana.
Jag vill bara ha sagt, att
alla idéer som får enorma konsekvenser alltid är enkla.
Min tanke är den, att
om orättfärdiga människor går samman
och bildar en kraft,
då måste rättfärdiga människor göra detsamma.
Just så enkelt är det.
Slut.